OUVERTURE
Mine damer og herrer, unge og gamle,
det virker måske usædvanligt,
at jeg taler til jer, inden filmen begynder,
men vi har et usædvanligt emne -
historien om frihedens fødsel. Historien om Moses.
Som mange af jer ved,
udelader Bibelen 30 år af Moses' liv,
fra dengang han var en tre måneder gammel baby,
og han blev fundet i sivene af Bithiah, datter af Farao,
og adopteret ind i Ægyptens hof,
til han fandt ud af, han var hebræer,
og dræbte ægypteren.
For at udfylde de manglende år kiggede vi hos de gamle historikere
såsom Philo og Josephus.
Philo skrev på det tidspunkt, hvor Jesus fra Nazareth levede,
og Josephus skrev 50 år senere
og så romernes ødelæggelse af Jerusalem.
Disse historikere havde adgang til dokumenter, der nu er ødelagt,
eller måske gået tabt, som Det Døde Havs skriftruller.
Denne films tema er,
om mænd skal styres af Guds lov,
eller om de skal styres af en diktator som Ramses' indfald.
Er mænd statens ejendom,
eller er de frie sjæle under Gud?
Det samme slag kæmpes fortsat over hele verden i dag.
Vores hensigt var ikke at skabe en historie,
men at genfortælle den guddommeligt inspirerede historie,
der blev skabt for 3000 år siden.
De fem Mosebøger.
Historien tager tre timer og 39 minutter.
Der vil være en pause.
Tak for Deres opmærksomhed.
DETTE VÆRK ER SAMMENSAT FRA MANGE KlLDER
OG lNDEHOLDER MATERlALE FRA DE FØLGENDE BØGER:
DEM, DER SER DENNE FlLM - lNSTRUERET AF CEClL B. DE MlLLE -
VlL FORETAGE EN PlLGRlMSREJSE PÅ DEN SAMME VEJ, SOM MOSES GlK
FOR MERE END 3000 ÅR SlDEN -
I OVERENSSTEMMELSE MED DE GAMLE TEKSTER AF
PHlLO, JOSPEHUS, EUSEBlUS, MlDRASH OG
DE HELLlGE SKRlFTER.
Gud sagde: "Der skal være lys!"
Og der blev lys,
og ud af dette lys skabte Gud livet på jorden.
Og mennesket blev givet herredømme over alle ting på denne jord
samt magten til at vælge mellem godt og ondt,
men hver søgte sit eget bedste,
fordi man ikke kendte lyset i Guds lov.
Mennesket tog herredømmet over mennesket.
De erobrede blev tvunget til at tjene erobreren.
De svage blev tvunget til at tjene de stærke.
Og frihed forsvandt fra verden.
Således fik ægypterne lsraels børn til
at tjene med hårdhed,
og deres liv blev gjort bitre af deres strenge trældom,
og deres bønner nåede Gud, og Gud hørte dem.
Og i Ægypten plantedes,
i Amram og Yochabels beskedne hytte, et menneskes frø,
i hvis hjerte og sind Guds lov og
Guds bud skulle stå skrevet.
En mand, der ville stå alene mod et imperium.
Guddommelige, i aftes så vores astrologer en ond stjerne
træde ind i Ægyptens hus.
Betyder det krig?
Hvilken nation ville turde at trække sværdet mod os?
- Fjenden er i Ægypten. - Hvad?
De hebræiske slaver i landet Goshen.
Jeg tæller mine fjender på deres sværd
ikke på deres kæder, ypperstepræst.
Kæder er før blevet smedet om til sværd.
En spådom siger, at en frelser vil lede dem ud af trældom.
- Stjernen forkynder hans fødsel. - Lad da hebræerne dø.
Slaver er rigdom, kommandør.
Jo flere slaver, vi har, jo flere mursten laver vi.
Jeg så gerne færre mursten og hebræere i Goshen.
Det er vores østlige port.
Siden denne frelser er blandt de nyfødte,
behøver kun de nyfødte at dø.
Hvert nyfødt hebræisk drengebarn skal dø.
Lad det blive skrevet sådan, og lad det blive gjort sådan.
Således taler Ramses den Første.
Nej!
Jeg beder! Nej!
Abrahams Gud, tag mit barn i dine arme,
så han kan leve og tjene dig.
Gud vil give ham et navn.
Følg efter den, Miriam. Hold øje med den fra rørene.
Se, hvor Herren vil føre ham hen.
Ja, Mor.
- Hvorfor sagde du ikke nej? - Det tænkte hun ikke på.
Her, kast!
- Du er ved at blive fed. - For mange sesamkager!
Fang en vandlilje, så må man ønske.
Hvad ønsker du dig, guld eller en mand?
Guld, selvfølgelig. Så kan jeg få enhver mand!
Guld vil aldrig fylde et tomt hjerte.
Stille, I skræppende gæs.
Memnet, du er kun lykkelig, når du er ulykkelig.
Fjolser! At tale om tomme hjerter foran Faraos datter.
Hvad er der i hendes hjerte andet end mindet om hendes afdøde mand?
Vi mente det ikke ondt, Memnet.
Se, der er noget hér!
Se først, at det ikke er en krokodille.
Bithiah kan charmere en krokodille til tårer.
Hvad er det, Bithiah?
Blot en drivende kurv.
- Skal vi komme og hjælpe dig? - Memnet, send pigerne væk.
Se nu, hvad I har gjort. Tilbage til paladset med jer.
- Alle sammen. Også musikerne. - Vi ville ikke såre Bithiah.
Bithiah er træt af jer, og det er jeg også.
- Du er træt af alting. - Kom så. Af sted med jer.
Kom så. Skynd jer! I har såret hende nok.
- Hvad har du fundet? - Svaret på mine bønner.
Bad du om en kurv?
Nej... jeg bad om en søn.
Din mand er i de dødes hus.
Han har bedt Nilguden om at bringe mig denne smukke dreng.
Kender du mønstret på dette klæde?
Hvis min søn er indhyllet i det...
er det en kongelig kappe.
Kongelig? Det er en hebræisk slaves klæde.
Han blev sat ud på vandet for at blive reddet fra din fars edikt.
Jeg er Faraos datter, og det er min søn.
Han skal vokse op i mit hus
som prinsen af De To Lande.
Min mor og hendes mor blev brændemærket til Faraos tjeneste.
Jeg vil ikke se en søn af slaver blive prins af Ægypten.
Det vil du se, Memnet.
Du vil se ham gå med sit hoved blandt ørnene.
Du vil tjene ham, som du tjener mig.
Fyld kurven med vand. Sænk den ned i stilheden.
Løft dine hænder, Memnet.
Det, du har begravet i Nilen, skal forblive begravet i dit hjerte.
- Sværg på det. - Jeg skal tie.
Den dag, du bryder den ed, vil være den sidste dag, dine øjne ser.
Du vil blive Ægyptens stolthed, min søn.
Stor i ord og gerninger. Konger skal bukke for dig.
Dit navn vil leve, når pyramiderne er støv.
Og...
fordi jeg trak dig op af vandet, skal du hedde Moses.
Han proklamerer, at han kommer langvejsfra, gør han ikke, min søn?
Sådan en popularitet blandt folket kan være farlig, store Sethi.
For hvem, Ramses? For mig eller dig?
Berømmelse kan vende en prins mod hans Farao.
Misundelse kan vende en bror mod hans bror.
Misundelse er for den svage.
Skønhed er for den stærke. Det er, hvad du har i tankerne.
Hvis du mener Nefretiri, så ja, min far.
Tiltrækker hendes skønhed dig,
eller det faktum, at hun skal giftes med min efterfølger?
Jeg er dit eget blod.
Hvem kunne ellers blive din efterfølger?
Den mand, der bedst kan regere Ægypten, vil efterfølge mig.
Det skylder jeg mine fædre... ikke mine sønner.
- Da skal jeg efterfølge dig. - Skal du det?
Lad ikke ambitionerne barbere din prinse-lok af.
Jeg sendte Moses for at ødelægge en by. Han vender sejrende tilbage.
Jeg sendte dig for at bygge en by. Hvor er den?
Den vil stå, når jeg har fået de hebræiske slaver til at føle frygt.
Men dette ved jeg, min far...
ingen falsk bror skal nogensinde få din krone...
eller Nefretiri.
Virkelig?
Den, jeg vælger, skal få min krone...
og Nefretiri.
Jeg tror, at jeg kan se ham, Memnet.
Ja, jeg kan se ham!
Hør, Memnet.
Trompeterne fortæller hele verden, at han er kommet tilbage til mig.
Hør dem.
Alle tilråbene druknes af mit hjertes slag.
Kan du høre det, Memnet? En hel by råber hans navn.
Jeg hører dem, Nefretiri.
Den hellige Moses, prins af Ægypten,
søn af Faraos søster,
elsket af Nilguden,
kommandør for den sydlige hær.
Velkommen hjem!
Prins Moses!
Velsignet være du, mægtige prins.
Han har knust Etiopiens stolthed.
Det gamle vrøvlehoved!
Jeg er enig med ham.
Må dit navn være ophøjet på jorden,
ganske som solen er ophøjet i himlen.
Velkommen til min søsters søn.
Vi har hørt, hvordan du tog ibiser fra Nilen
for at dræbe giftige slanger, da du belejrede byen Sabba.
Må mine arme forblive stærke i din tjeneste.
Hvem er denne smukke, unge gud, der er kommet til Faraos hus?
Jeg behøver vel ikke at fortælle dig, at jeg deler hendes glæde?
Slet ikke, min bror.
Mægtige, jeg bringer dig Etiopien!
Befal dem at knæle foran Farao.
Beret, hvad du har erobret.
Jeg bringer i al venskabelighed den etiopiske konge og hans søster,
en allieret til at vogte vores sydlige grænser.
Min søn har forhandlet klogt med dig, Etiopien.
Velkommen som en ven.
Mægtige konge, jeg vil blot bede om én tjeneste i venskabets navn.
Denne grønne sten fra vores bjerge...
at jeg må give den til din prins af Ægypten... for han er venlig...
såvel som klog.
Det fornøjer guderne at se en mand blive hædret af sine fjender.
Og sådan en smuk fjende!
Sørg for deres velbefindende.
Guddommelige, her er beviset på Etiopiens taknemmelighed.
Bærere!
Jeg sender 20 pramme ned ad Nilen med denne velstand, som kan ses her.
Elfenben og myrra, alt til din nye højtprisede by.
En stor hyldest, Moses.
- Men jeg har ingen ny højtpriset by. - Og du skal ingen få.
De slaver vil hellere dø end anstrenge sig for at tjene dig.
Hvorfor?
De tror, at en frelser er kommet for at befri dem fra deres trældom.
Frelser?
Det er blevet forudsagt siden min fars tid.
Nu bliver han undskyldningen for din uduelighed.
Jeg giver ingen undskyldninger.
Hvis du ikke tror mig, så lad Moses bygge en bro.
Nej! Han prøver blot at holde Moses væk fra dig, Sethi.
Eller dig, måske.
Jeg tror, at vores haner ville gale mere blødsødent på et andet tag.
Stil jer foran mig, begge to.
Vil du behage din Farao, Moses?
- Dit ønske er min vilje. - Så byg min by.
En klog beslutning. En ædel opgave.
Ramses, tror du, at denne slave-frelser er en myte?
Hvad jeg tror, betyder ingenting.
Hvad der betyder noget, er, at slaverne tror på det.
Selvfølgelig.
Så skal du også tage til Goshen.
Find ud af, om denne frelser er en myte eller en mand.
Er han en myte, så bring ham hid i en flaske.
Er han en mand, så bring ham hid i lænker.
Lad det blive skrevet sådan, og lad det blive gjort sådan.
Din duft er som vin fra Babylon. Jeg kunne...
Men du er prinsesse, og ifølge Faraos lov
kan du kun gifte dig med en Farao.
Jeg gifter mig med en Farao...
dig.
Det vil Ramses nok ikke synes om.
Sethi vil måske. Mens du var væk, mindede jeg ham ofte om dig.
Men med mindre det lykkes dig, bliver du prins af en provins,
og jeg bliver Ramses' kone.
Byg ham en by, og Sethi vil intet nægte dig.
Jeg vil bygge byen af min kærlighed til Sethi, ikke for Ægyptens trone.
Men jeg er Ægypten.
Nu brænder ilden, du tændte tæt ved tronen.
Din tunge vil grave din grav, Memnet.
En besejrer, der allerede er besejret?
Det første ansigt, jeg kiggede efter, og det sidste, jeg finder. Mor.
Jeg takker guderne for, at du kom sikkert tilbage.
Men du er i stor fare her.
Berusende fare, Mor.
Gift dig med hende, hvis du kan, men forelsk dig aldrig i hende.
Jeg vil være til mindre besvær end hebræerne i Goshen.
Goshen?
Du har fyldt nok i dig. Bring de mursten derop og fortsæt.
Du, der er andre svin, som skal vandes.
Få de mursten derop igen.
- Her! Vandlilje! - Mit navn er Lilia.
For mig er du en lilje, og jeg vil have vand.
Joshua...
Jeg troede, du aldrig ville komme ned.
Vand før kærlighed, min pige.
Skal hele Nilen til for at slukke din tørst?
Nej, blot dine læber.
Pas på, min elskede. Dathans øjne kan se gennem sten.
Dathan er en grib, der lever af kødet af hans eget folk.
Når han ser på mig, bliver jeg bange.
Hvis han rører dig, kvæler jeg ham.
Og bringer død over 1000 andre!
Er livet i trældom bedre end døden?
Joshua, vi må have håb.
Gud vil sende os en frelser.
Håb? I hælene på ethvert håb går Dathan.
Du er Dathan, den hebræiske formand.
Øverste hebræiske formand, Mægtige.
Baka, bygmesteren, fortalte mig, at jeg kan stole på dig.
Jeg bevæges af hans godhed.
Man kan stole på, du ville sælge din egen mor.
Jeg kan vel ikke sige bygmesteren imod?
Hvor er denne kommende frelser, der vil befri hebræerne?
Hvem ved, udødelige prins?
De betror sig ikke til mig.
- Det er muligt at finde ud af det. - Uden tvivl.
Du har en rottes ører og en sporhunds næse.
Til at bruge i din tjeneste, søn af Farao.
Tilføj en væsels øjne, og find mig denne frelser.
Gamle kvinde!
Mere smørelse under stenen.
- Yochabel! - Hjælp mig!
Stop stenen!
Bliv ved med at trække deroppe.
Yochabel er fanget. Stop stenen!
- Træk! - I dræber hende! Stop stenen!
Vi stopper ikke en stenblok for en gammel kvindes skyld.
Giv dem med pisken! Hold den i gang!
Stop stenen! Stop stenen!
Hold i rebene!
- Skær den gamle kvinde fri. - Du dør i en kalkkule.
- Joshua! - Løb hen til prinsen og bed om nåde.
Nåde fra Ramses?
Nej, prins Moses, dér på pavillonen.
Efter hende!
Stop hende!
Stop den pige!
Vandpigen, stop hende!
Stop hende!
Nåde, prins Moses!
- Nåde, prins Moses! - Kom her.
- Nåde? Hvad har du gjort? - lkke for mig selv, Herre prins.
For en slave, der reddede Yochabel og mig fra døden mellem stenblokkene.
En fin blomst sådan at presse mellem to stenblokke.
Hvordan blev du reddet?
- En stenskærer slog formanden. - Der kan kun være én straf.
Blod bliver til ringe mørtel. Kom.
Prins Moses!
Væk med dig!
Ville du begrave en gammel kvinde levende i en grav af sten?
Ærværdige, den sad fast.
Jeg havde ikke styrke til at komme fri.
Du burde ikke bære en byrde over skulderen, gamle kvinde.
Herren har fornyet min styrke og lettet mine byrder.
Han burde hellere have fjernet dem.
De bruger de gamle til at smøre stenene, Herre prins.
Hvis de bliver dræbt, er det intet tab.
Er du bygmester eller slagter?
Stopper vi, når en smørelses-kvinde falder, bliver byen aldrig færdig.
Slaverne må tvinges til at arbejde.
Deres arbejde er langsomt af mangel på mad.
- Du ser stærk ud. - Jeg er stenskærer.
- Farao kan lide dybe udskæringer. - Pisk ham ikke!
Ved du, at der er dødsstraf for at slå en ægypter?
Jeg ved det.
- Og dog slog du ham? - For at redde kvinden.
- Hvad er hun for dig? - En gammel kvinde.
Herre prins, send ham i døden.
Manden har mod. Du taler ikke som en slave.
Gud skabte mænd. Mænd skabte slaver.
Hvilken gud?
Abrahams gud, den almægtige gud.
Hvis han er almægtig, hvorfor er I så i trældom?
Han vil vælge tiden til at befri os samt vores frelser.
- Det er forræderi. - At ønske frihed er ikke forræderi.
Løslad ham.
Besværligheder med slaverne, min bror?
Intet, der ikke kan kureres af en ration korn og en dags hvile.
En dags hvile?
Når heste er trætte, får de hvile.
Når de er sultne, får de foder.
Slaverne trækker murstenene. Mine heste trækker den næste Farao.
- Er der noget korn i Goshen? - lkke noget, man ville turde tage.
Tempel-kornkamrene er fulde.
Bring nogle stærke mænd og nogle kvinder med kurve.
Skal ske... Store prins.
Jeg advarer dig, Moses, tempel-kornet tilhører guderne.
Det, guderne kan fordøje,
vil ikke syrne i en slaves mave.
Dig, tilbage hvor du hører til!
Det er prinsens ordre. Hent 100 kvinder med kurve.
Elisheba, bring din kurv.
Kom, denne vej.
Gør plads!
Bryd dem op.
Gør plads. Tilbage.
Godt.
Guddommelige...
Sådan!
Dine hunde er trængt op i en krog.
De, som er trængt, er farligst.
Når de retter ryggen og spiser tempelkorn.
Du bringer vedvarende anklager mod Moses,
men byen bliver bygget, og jeg vinder spillet,
så ulejlig os ikke med bagateller.
Inden byen er færdig, vil disse bagateller overraske dig.
Livet er fuldt af overraskelser.
I dag har jeg en til dig, min killing.
Og Ramses.
Din krokodille!
Tredobbelt. Du har tabt. Jeg lader dig aldrig vinde igen.
Du troede, at ved at tabe til mig, kunne du vinde for Moses.
Kroner kan tabes af smil og smilehuller.
- Det kan tålmodighed også. - Din?
Er mine jubilæumsplaner færdige?
Alt bortset fra bekendtgørelsen af ægteskab mellem Ramses og Nefretiri.
Nej.
Er du sikker på, det bliver Ramses?
Hvem skulle ellers efterfølge dig?
Moses, selvfølgelig.
På grund af Moses er der ingen hvede i templernes kornmagasiner.
Du ser ikke tyndere ud.
- I er begge gavmilde med råd. - Vil du tage imod mit?
Jeg vælger min egen efterfølger.
Tabte du hovedet, min søde?
Du skulle bringe mig hovedet af sjakalen, der vil befri slaverne.
Slaverne har ikke brug for en frelser. De har Moses.
Er det en gåde?
Han giver dem præsternes korn og hver syvende dag til at hvile.
De kalder den Moses' dag.
- Han gør sig selv til en gud. - Jeg foretrækker ham som en mand.
Du ville foretrække ham som Farao.
- Er du bange for Moses? - Ja.
Etiopien og Goshen er i hans hænder,
og du er imellem dem.
Han vil ikke drive slaverne til oprør imod mig. Jeg har været hans far.
Ambition har ingen far.
Moses kunne ikke forråde dig mere, end jeg kunne.
Det kan han fortælle mig, når han kommer.
- Han kommer ikke, min far. - Hvad?
Jeg sendte bud efter jer begge.
Han kan ikke deltage, da han er optaget af andre anliggender.
Hørte I det? Andre anliggender?
Mit følge. Jeg kommer med dig, min søn,
for at se, om det, der rejser sig i Goshen, er en by eller et oprør.
Din løgnagtige hugorm! Du ødelægger dig selv med din egen gift,
hvis du prøver at vende Sethi mod Moses.
Du ville vende Sethi mod mig.
Husk, min søde, at du skal være den næste Faraos kone,
at du bliver min, og min alene, ligesom min hund eller min falk,
blot vil jeg elske dig højere og stole mindre på dig.
Du vil gøre ting for mig, som du ville have gjort for Moses.
Jeg kender dig, min søde.
Du er en skarp-kloet, forræderisk, lille påfugl.
Men du er føde for guderne, og jeg vil have hele dig.
Intet af mig.
Troede du, at mit kys var et løfte om, hvad du skulle få?
Nej, min højtravende ven, det var, så du kan vide, hvad du ikke vil få.
Jeg kunne aldrig elske dig.
Betyder det noget?
Du bliver min kone.
Du vil komme til mig, når jeg hidkalder dig.
Og det vil jeg nyde meget.
Om du nyder det eller ej, er din egen sag.
Men det tror jeg, at du vil.
Den belaster stenen alt for meget.
Vi skal bruge mere sand.
Jeg løber den risiko, Baka. Der er kort tid til jubilæet.
Hvis stenen knækker, knækker du måske med den.
Klar til blåt signal.
Blå vimpel.
Blå vimpel!
- Den er klar. - Grøn vimpel.
Hammer-mænd, vær klar!
Ryd hoved-trossen!
Hammer-mænd klar.
Du er ikke glad for at se mig her.
Det er jeg, mægtige Farao, men nu har jeg vigtige ting at gøre.
Rød vimpel, vær klar.
Det fortæller Ramses mig.
Vigtigere ting end at adlyde mine ordrer.
Du beordrede mig til at afslutte denne by. Den sten skal flyttes.
Rød vimpel.
Rød vimpel...slå til!
- Stenen vil gå i stykker. - 2000 slaver er ved rebene.
Dér er din jubilæums-obelisk.
Baka, sæt 1000 slaver til at fjerne sandet,
indtil stenen står godt fast.
Er Farao tilfreds?
Med obelisken, ja,
men ikke med visse beskyldninger mod dig.
Fra hvem?
- Plyndrede du tempel-kornkamrene? - Ja.
- Gav du korn til slaverne? - Ja.
Lod du dem hvile hver syvende dag?
Ja.
Gjorde du det for at vinde deres gunst?
En by er bygget af mursten, Farao.
De stærke laver mange. De sultende giver få.
De døde giver ingen.
Så meget for beskyldninger.
Bedøm nu resultatet.
Tårnene symboliserer din sejr ved Kadish,
hvor du slog amoritterne.
- Er der nogen højere i Ægypten? - Der er ingen højere i verden.
Med så mange slaver kunne man skabe...en hær.
Men jeg har bygget en by.
16 af disse Faraos løver vil vogte dens porte.
Det skal være en by til Sethis ære.
Er disse slaver loyale over for Sethis ære eller dig, Moses?
Slaverne tilbeder deres gud...
og jeg tjener kun dig.
Lad dit eget billede vise min loyalitet i tusinde år.
Fantastisk!
Ramses?
Og det kalder du forræderi?
Hvem ville tage en trone med magt,
når den er vundet med disse gerninger?
Med dette og Etiopien
skal dit navn indgraveres ved siden af mit på ethvert tårn.
Dit, Ramses, vil ingen steder være.
I min bog er du kommet med falske anklager mod din bror.
Kom.
Store Farao, han er dit eget blod.
Jeg behøver ingen hjælp, Moses, til at få, hvad der er mit.
Jeg bestemmer, hvad der er dit.
Kom med mig, Moses.
Mister du tronen, fordi Moses bygger en by?
Den by, han bygger, skal bære mit navn.
Den kvinde, han elsker, skal bære mit barn.
Lad det blive skrevet sådan, og lad det blive gjort sådan.
Ja. Dette er til tempelceremonien.
Dette...
..er til min bryllupsnat.
Du skal aldrig have det på.
Hvorfor ikke?
Jeg har bragt dig et mere afslørende klæde.
Send dem væk.
Gå mens jeg hører hvad denne rynkede, gamle daddelblomme har at sige.
Hvilke udgydelser om vores undergang kommer du med i dag?
Du forbereder dig på et bryllup, der aldrig vil finde sted.
Du har drukket honningvin!
Jeg vil ikke lade Farao og Ramses blive forrådte.
Hvorfor tager en slave sig af, hvem der er Farao?
I 30 år har jeg tiet.
Nu råber alle konger af Ægypten til mig fra deres gravkamre:
"Lad ikke en hebræer sidde på tronen."
Hvad er det, du siger?
Ramses har mange kongers blod.
- Og Moses. - Han er lavere end støvet.
Ikke én dråbe kongeligt blod flyder i hans årer.
Han er søn af hebræiske slaver.
Jeg får dig revet i så mange stykker,
at selv gribbene ikke vil finde dem.
Hvem fortalte denne løgn? Ramses?
Ramses ved det ikke...endnu.
Du vil gentage dette foran Bithiah!
Bithiah tog et slavebarn fra Nilen,
kaldte ham søn og prins af Ægypten,
og lukkede øjnene for sandheden og smerten fra en tom livmoder.
Var I to alene?
En lille pige førte mig til den hebræiske kvinde Yochabel,
så barnet kunne få bryst hos sin sande mor.
Pas på, gamle frø.
Du kvækker for meget mod Moses.
Ville du blande slavers blod med dit eget?
Han skal være min mand. Jeg vil ikke have nogen anden.
Indsvøb din førstefødte i dette.
Revet fra Levittens dragt.
Det var Moses' svøb.
Og dit ligklæde!
Tror du, at jeg tager mig af, hvis søn han er?
- Det gør Ramses. - Du vil ikke leve til at sige det.
Nefretiri?
Nefretiri! Har du lukket din dør for at gøre en prins til en tigger?
Jeg er tiggeren, Moses,
jeg tigger dig om at holde mig i dine arme. Kys mig.
Du er ingen tigger, min elskede.
Du er en erobrer, og jeg er din fange for livet.
En livstid vil ikke være halvt nok.
Du skal være konge af Ægypten.
Og jeg vil være din fodskammel.
En mand, der var dum nok til at bruge dig som fodskammel,
ville ikke være klog nok til at regere Ægypten.